אבי אושרי
"לא חסר כלום כי אין כלום"
![1.png](https://static.wixstatic.com/media/e0b81a_a14577c39a804f9faacd70d51cbebbcc~mv2.png/v1/fill/w_1677,h_77,al_c,q_85,usm_0.66_1.00_0.01,enc_auto/1.png)
כתיבה: ארז ארליכמן
צילום: מאיה חבקין
ביתו של אברהם אושרי מוקף בגדר חיה ששותה בשמחה את מי הגשמים שנוחתים עליה בשכונת גבעת אולגה. כל זיכרונות הילדות והבגרות של אברהם, שעלה מתימן בגיל שלושה חודשים, נטועים היטב בשורשי גבעת אולגה. את פניהם של האורחים מקבל קוּנְץ, הכלב המשפחתי. כבר בחוץ אפשר להבחין באהבות של אברהם ומשפחתו - גינה מטופחת, חממה עם גידולי עלים משובחים לסלט ומתחם מקורה עם ספות מפנקות, מנורות חימום ומצעים רכים. המתחם מוקדש לחבורת חתולי רחוב.
אברהם, בן 71, עלה מתימן כתינוק. משפחתו התמקמה במעברה בעין שמר ומשם עברה למעברה בסמוך לגבעת אולגה, על שטח שעליו ניצב כיום מרכז מסחרי. "היינו משפחה בת 13 נפשות - חמש בנות ושמונה אחים, ואני במקום טוב באמצע. גרנו בצריפון פח, וכשהייתי בן שש עברנו את הדיונה שהפרידה בין המעברה לגבעת אולגה ונכנסנו לדירת שיכון".
"אבא שלי אמר אז שלא חסר כלום כי אין כלום", הוא צוחק. "זו הייתה התקופה. נהנינו ממה שיש. לא הרגשנו את הפער הגדול בין האנשים, פער שקיים כיום. באולגה חיו כל העדות, הרבה אנשים חמים - וזו אחת הסיבות שנשארתי לגור פה כל השנים. הדלתות היו פתוחות והכל היה ביחד".
אביו עבד בחקלאות בפרדס כל ימי חייו והאם דאגה לילדים. "היו לנו בחצר עיזים ותרנגולות. גידלנו ירקות וכל מה שמשפחה צריכה, אז לא הרגשנו קושי מבחינת מזון, אבל היום אני מבין בדיעבד שהיה קושי כלכלי". במשפחה בת 13 ילדים, אומר אברהם, "אי אפשר לתת לכולם ללמוד, אז הלכתי לעבוד בבניין ב'סולל בונה' כדי להרחיב את הבית הקטן שלנו ולתת תמיכה לאחיות הצעירות שלי, שיוכלו ללכת ללמוד. זו הייתה ההקרבה שלי".
אברהם הקים משפחה משלו ועבד כקבלן עצמאי בתחום הטיח והשיפוצים, אבל "היה חסר לי משהו בנשמה, אז הלכתי לעבוד יומיים בתור איש תחזוקה בבית ספר לחינוך מיוחד". היומיים הפכו ל-32 שנה, ואברהם שמח על כך. "תמיד רציתי לעבוד עם נוער שוליים, ובבית הספר הזה שילבתי את תחום העץ והחשמל בעבודה עם הילדים. נתתי להם הכשרה מקצועית במסגרות וברתכות, אך גם כתף תומכת ואמונה רבה ביכולותיהם. אותה קבוצת ילדים כונתה 'ילדי אושרי' ואני הייתי המקלט שלהם".
אברהם מתנדב עד היום בבתי הספר ומעביר חוגי עץ ונגרות פעמיים בשבוע. בנוסף, הוא מבקר ילד המרותק לביתו ומסייע לנזקקים בתיקונים בבתיהם. "אני חושב שהייעוד שלי הוא רק לתרום ולעזור לקהילה. זה מוטו שצריך להיות לכל אדם, כדי שהחברה שלנו תהיה טובה ובריאה".
"היה חסר לי משהו בנשמה, אז הלכתי לעבוד בבית ספר לחינוך מיוחד".
אבי אושרי
![blue background](https://static.wixstatic.com/media/e0b81a_02cf5af0f70642efb1f6a767a081e4ac~mv2.jpg/v1/fill/w_638,h_359,al_c,q_80,usm_0.66_1.00_0.01,enc_auto/e0b81a_02cf5af0f70642efb1f6a767a081e4ac~mv2.jpg)
Join the journey
that leaves a mark
Follow us
Contact
Phone: 0547-250800
TheAutographers@gmail.com
© All rights reserved to the association to leave a mark and venture The Autographers